Un nou studiu arată efectele pe termen mediu ale ecranelor asupra caracterului copiilor
Un nou studiu publicat recent...
După școală, deci, au început vacanțele de vară, timp în care ne lăsăm copiii să doarmă cât au vrut. Și acum, după atâtea luni, nu le este ușor să se obișnuiască peste noapte cu „orele timpurii devreme” ale școlii. Pe cât posibil, deci, încercăm să anticipăm timpul de trezire de la o zi la alta, astfel încât trecerea la noul program de trezire să nu fie bruscă. De fapt, cu cât copiii sunt mai mici, cu atât le este mai greu să se adapteze și trebuie să fie treptat.
Dacă trebuie să se trezească mai devreme dimineața, vor trebui să se culce mai devreme seara, între orele 21 și 22, în funcție de vârstă și organizarea familiei. La început vor fi puțin răvășiți, obișnuiți ca să stea chiar și după cină stând pe canapea cu mama și tata. Le explicăm că, după vacanță, toți cei din familie trebuie să revină la obiceiurile obișnuite: ei se întorc la școală, mama și tata se întorc la muncă, poate în smart working, așa că nu vom putea sta până seara târziu. Să evităm tonurile categorice, precum „începând de mâine trebuie să...”, „acum drumul gratuit s-a terminat...”, dimpotrivă, facem referiri empatice la experiențe deja trăite în trecut, pentru a reaminti ideea că, dacă au reușit înainte, sunt capabili să o facă și acum.
Pe lângă clarificarea noilor ore, comunicăm în mod explicit ce se va schimba dimineața și cum va trebui să ne organizăm. De fapt, nu este suficient ca copiii să vadă că anumite lucruri se fac timp de câteva zile pentru a înțelege că regulile s-au schimbat, dar cineva trebuie să le comunice într-un mod oficial, ca să spunem așa, pentru a stabili că există o schimbare de curs. În caz contrar, ei pot simți că fiecare zi este nouă și întâmplătoare și nu știu cum să se comporte.
Nu avem nevoie de predici grozave, ci de un simplu discurs, care să fie ținut cu câteva zile înainte de începerea școlii, în care să spunem pe scurt ce se va schimba și ce se va face când ne trezim. Cuvintele pot fi însoțite de alte instrumente după bunul plac: se poate scrie o listă cu etapele fixe de urmat (mic dejun, baie, îmbrăcare, în ordinea cea mai funcțională pentru familie), un desen care înfățișează activitățile de dimineață, etichete de atașat de garderobă.
În acest fel copilul se va simți responsabil și implicat în noul management și va avea senzația, deci liniștitoare pentru el, de a ști ce îl asteaptă... și nu se va putea strecura nicidecum un „nimeni nu mi-a spus”!
Stabilite și comunicate regulile, există câteva strategii care pot promova o trezire pașnică. Prima este să mergi la el cu câteva minute înainte de ora programată. Mai bine să anticipezi alarma cu vreo zece minute, să-i dai prima dimineață bună și apoi să-l lași să lenevească puțin în pat; la a doua chemare începem să ridicăm obloanele, să-l descoperim, să vorbim cu el, arătându-i poate cele mai plăcute aspecte ale zilei, astfel încât să se trezească treptat și să înțeleagă în același timp că nu există nicio posibilitate de a cădea adormit înapoi.
Sunt cei care se trezesc zâmbitori și cei care sunt mai îmbufnați: fiecare dintre noi are propriul mod personal de a începe ziua. Dacă fiul nostru aparține categoriei a doua, nu ne gândim la o lipsă de respect față de noi și nu îi subliniem comportamentul cu glume de genul: „Te-ai trezit cu proastă dispoziție?”, altfel se declanșează certuri care încep ziua pe picior greșit. Să-l salutăm totuși zâmbind (tot pentru a da un bun exemplu) și să-l lăsăm să intre în modul de trezire în ritmul lui: încetul cu încetul își va lua starea de spirit obișnuită.
Este adevărat că, pe măsură ce cresc, copiii trebuie să atingă noi culmi ale autonomiei, dar dacă îi ajutăm să se pregătească puțin, nu va fi sfârșitul lumii! Pentru că dimineața, pe lângă factorul timp, intră în joc și factorii emoționali, legați de despărțirea de mamă și de micile neliniști ale școlii.
Crearea unui climat de colaborare și complicitate – „hai, să mergem: eu îți pun pasta de dinți, te speli pe dinți, te descalzi, îi leg” – este ca o îmbrățișare care te dispune să obții în ritm bun și face față unei zile mai bune. Dimpotrivă, stând acolo, respirând pe gât, așteptând ca ei să se facă singuri în sunetul „grăbește-te că e târziu!”, poate fi paralizant și poate duce la crize de furie. Vor mai fi și alte momente în care să-și dezvolte autonomia, cum ar fi seara, când vor avea mai mult timp și vor putea învăța să se dezbrace și să își îmbrace singuri pijamaua.
În concluzie, când ne trezim, prioritatea noastră trebuie să fie să începem ziua în seninătate. Și multe depind de climatul pe care noi adulții îl creăm, pentru că copiii, dacă se simt înconjurați de calm și afecțiune, sunt mai colaborativi; invers, dacă percep o atmosferă de anxietate și tensiune, devin opoziționali și nervoși. Și pierd și mai mult timp.
Este mai bine să nu urmezi idealuri de perfecțiune care nu există, ci să te asiguri că toată lumea iese din casă cu un mic zâmbet. Gata de a face față noii zile!
Fiți la curent cu ultimele noutăți. Urmăriți Parinți și Pitici și pe Google News
Te-a ajutat acest articol?
Urmărește pagina de Facebook Părinți și pitici și pagina de Instagram Părinți și pitici și accesează mai mult conținut util pentru a avea grijă de copilul tău în fiecare etapă a dezvoltării lui.
Un nou studiu publicat recent...
Un nou studiu publicat recent...